Oraklets ord står som et varsel.
En profeti.
Sparta vil falde.
Hele Grækenland vil falde.
Den persiske ild lader Athen henfalde til aske.
Athen består blot af sten -
- og træ og klæder og støv.
Og som støv blæser den bort med vinden.
Kun athenienserne selv eksisterer.
Og verdens skæbne afhænger af deres valg.
Kun athenienserne eksisterer.
Og kun robuste træskibe kan redde dem.
Træskibe ...
... og en flod af helteblod.
Leonidas, min mand.
Leonidas, jeres konge.
Leonidas og de tapre trehundrede er døde.
Grækenlands folk er ikke -
- tilpligtet at lide en heroisk spartansk død.
Krig er ikke deres lidenskab.
Alligevel ofrede han sit liv for dem.
For troen på et forenet Grækenland.
Thi vore fjender opildnede os til kampen for frihed.
Kong Darius kom for at erobre vort land.
For ti år siden, da ungdommens glød stadig brændte i vore øjne.
Førend denne brutale krig tvang vore børn til at blive mænd.
For ti år siden begyndte krigen -
- som alle krige begynder ...
... med en klagesang.
Marathon.
Perserkongen, Darius -
- misfornøjet ved tanken om græsk frihed -
- vil tvinge os i knæ.
Han går i land nær Marathon med en invasionshær -
- tre gange større -
- end det græske forsvar.
Ved morgengry gør athenienserne det utænkelige.
De angriber.
De angriber de udmattede persere -
- der forlader deres skibe efter en måned til søs.
De angriber, førend fjenden kan -
- forsyne deres soldater med våben.
Og hvem -
- står bag denne vovede strategi?
En lidet kendt atheniensisk -
- soldat.
Hans mænd kalder ham ...
... Themistokles.
Han belærer perserne om atheniensisk krigsførelse.
Alle tanker om hæder er glemt.
Tusindvis er døde.
Hundredvis af deres egne.
For håbet om et frit Grækenland -
- og idéen om demokrati.
Men er det alt dette værd?
Alle disse dødsfald?
Themistokles lader kong Darius træffe beslutningen.
Thi midt i kaosset -
- opstår muligheden et kort øjeblik.
Og Themistokles griber chancen.
Et øjeblik -
- der giver genklang gennem århundrederne.
Et øjeblik, der -
- hæver ham til den øverste -
- politiske magt.
Nej!
Et øjeblik, der gør Themistokles til legende.
Men selv da hæder og ære -
- regnede ned over ham -
- da indså Themistokles, at han havde begået en fejl.
Thi det var i sønnen Xerxes' øjne -
- at skæbnens lod ulmede.
Themistokles vidste, at han burde havde dræbt den dreng.
Denne fejl ville for altid hjemsøge ham.
Themistokles sendte -
- en chokbølge gennem det persiske rige -
- som skulle forårsage -
- ødelæggelse i hjertet af Grækenland.
Da kongen var døden nær -
- blev hans generaler -
- og rådgivere hidkaldt til hans dødsleje.
Deriblandt -
- hans dygtigste hærfører, Artemisia.
Hendes vildskab blev kun overgået af hendes skønhed.
Hendes skønhed var stor som hendes loyalitet for kongen.
Darius begunstigede Artemisia -
- da hun havde sikret ham sejren på slagmarken.
Hun udgjorde -
- den perfekte kriger -
- som Xerxes aldrig kunne blive.
Så kær, mit barn.
Mit kære ...
... barn.
Fader.
Xerxes.
Gentag ikke din faders fejltagelse.
Trods ej de foragtelige grækere.
Kun guderne kan besejre dem.
Kun guderne.
I syv dage -
- sørgede Xerxes.
På ottende dag såede Artemisia vanviddets frø -
- i hans tanker.
Din faders ord var intet varsel -
- men en opfordring.
Kun guderne kan besejre grækerne?
Du bliver en gudekonge.
Artemisia samlede præster, troldmænd -
- og mystikere fra rigets fjerneste afkroge.
De viklede -
- kongen i kimmeriske klæder gennemvædet af fortidens eliksirer -
- og sendte ham ud i ørkenen.
I sin vildelses vandring faldt han over -
- en eneboers hule.
Xerxes passerede de tomme blikke -
- og forladte sjæle -
- bag væsnerne, der skjuler sig i de mørke afkroge af alle mænds hjerter.
Og i det mørke -
- overgav han sig fuldt ud ...
... til en magt så ondskabsfuld og fordærvet ...
... at intet af det menneske -
- han før var, overlevede.
Hans øjne funklede som rødglødende kul.
Han var blottet, renset, bar -
- og glat.
Xerxes genopstod -
- som en gud.
Artemisia stolede ikke på nogen.
I ly af natten -
- blev paladset udryddet for Xerxes' allierede.
Alle, som han havde tillid til ...
... alle, som havde opfostret ham ...
Alle, som han tidligere havde rådslået sig med ...
... fik hendes vrede at føle.
Da gudekongen stod -
- foran sit folk -
- så Artemisia sin plan tage form.
For hæder og ære ...
... for hævnens skyld ...
... krig.
Krig!
Krigen kommer til Grækenland -
- bestående af en hær på over en million.
Det burde være en enkelt sag for Themistokles -
- helten fra Marathon -
- at afslutte, hvad han begyndte.
Hør!
Vi må tale Xerxes til fornuft!
Kujon!
Athen er en kujonernes by!
Hold kæft!
Gør det selv!
De forbaskede spartanere.
De drengeglade muskelbundter.
Stilhed!
Det er demokrati, ikke et usselt gadeslagsmål.
Stilhed!
Perserne angriber fra både nord og syd.
Vi bør forhandle en våbenhvile.
Ja, vi må forhandle.
Med et tyranvælde?
Hvornår har det endnu gavnet nogen?
Vi må gå sammen.
Mine landsmænd -
- vi kan kun dømme fremtiden -
- ud fra fortidens lidelser.
Mange af jer kæmpede ved min side i Marathon.
De af jer, der udholdt -
- kampens grusomheder -
- I ved, hvordan fred skabes.
Lad jer ikke narre.
Xerxes -
- er en forræder.
Lige her og nu -
- må vi træffe et valg.
Vil vi kæmpe for Grækenland eller ej?
Argos ...
... Corinth ...
... Megara ...
... og Athen.
End ikke Sparta kan besejre perserne alene.
Vi må stå sammen som en nation.
Eller også dør vi -
- for vore egne interesser.
Giv os en flåde, så vi kan forsvare Grækenland.
Themistokles får brug for mere end vore skibe.
Han får også brug for vore børn.
Og hvad med Sparta?
Send alle vore skibe -
- til Euboias nordlige kyst.
Så taler jeg med de prægtige spartanere.
Der er intet nyt -
- fra sendebuddet i Sparta.
Kong Leonidas føler sig måske forurettet af dit generøse tilbud.
Jeg burde rejse til Sparta og brænde stedet ned til grunden.
Husk på -
- at når en konge er elsket, som jeg er ...
... så er intet umuligt.
De gør dumt i at trodse min guddommelige magt.
Athen forsøger at slutte en pagt.
Deres flåde udgør en ynkelig samling skibe.
Når vandene er krydset, fører jeg min hær gennem landet.
De græske krystere må vide -
- at deres ringeagt ikke er glemt.
Hvil jer.
Jeg fortsætter alene herfra.
Spartanere er intet gæstevenligt folk.
- Spartanere. - Themistokles.
Din gamle snog.
Hvad laver du her?
Jeg må advare Leonidas om perserne.
Deres sendebud har allerede præsenteret deres betingelser.
En symbolsk offergave bestående af jord og vand.
Spartanere!
Lyt godt efter.
En spartaners stolteste øjeblik ...
... den største bedrift -
- han kan udføre, er ...
... når han har -
- kæmpet -
- for Spartas overlevelse ...
... og ligger død på slagmarken ...
... som en sejrsherre!
Hør så her ...
Hvem går villigt i døden ved kongens side?
Themistokles.
Du er rejst langt for at beundre rigtige mænd i kamptræning.
Dronning Gorgo.
Burde de ikke lære at leve ved kongens side?
En ny æra er begyndt.
Snart vil man afkaste åget af mysticisme og tyranni.
- Det lyder som en trussel. - Nej.
Det er muligheden for tilsammen at stå imod en sand tyran.
Medmindre I allerede har indgået en aftale med Xerxes.
Vi nåede ikke til enighed.
Xerxes' sendebud ...
Han udviste ringeagt.
Truslerne i Theben og Athen har ingen effekt her.
Dette er hjemstavn for verdens mægtigste krigere.
Mænd, hvis konge ville kæmpe og dø for hver af dem.
Xerxes' sendebud -
- forstod ikke, at vi ikke er en almindelig bystat.
Det her er Sparta.
Stod det klart, at Sparta ikke underkastede sig?
Ja.
Leonidas rådfører sig med Oraklet.
Karneia er det eneste, der står i vejen.
Oraklet må vide, at vi er nødsaget til at kæmpe.
Så kommer jeg i rette tid.
Min flåde af skibe repræsenterer et forenet Grækenland.
Sparta må slutte sig til mig.
Giv mig jeres skibe.
Xerxes vil ønske, at han aldrig krydsede Ægæerhavet.
Vi ønsker ikke et forenet Grækenland.
Det er din drøm, Themistokles.
Jeg tænker kun på -
- Spartas overlevelse.
Mine vagter følger dig ud.
I håner frihed -
- her i jeres afsideshed.
Og dog er I blevet udvalgt -
- til at forsvare den.
Min dronning.
Slutter Sparta sig til os?
Perserne har tilbudt dem noget, de ikke kan afslå.
Hvad?
En heroisk død.
Du siges at være den modigste af vore fanger.
Du siges at være en hore fra de østlige have.
Du er ikke den mest kløgtige.
Jeres hærfører er græsk.
Nøjagtig som mig.
I adlyder en græsk kvinde.
Ja, jeg er græsk af fødsel ...
... og græsk blod flyder i mine årer.
Men mit hjerte ...
... tilhører perserne.
Om få timer -
- er den græske flåde tilintetgjort.
Og vor hersker samt de frygtede spartanere?
Frygt ej.
Kun Leonidas og hans trehundrede krigere er draget i kamp.
De vil snart blive besejret.
Omgående.
Dig.
Er du enig?
Mange vil dø.
Din selvsikkerhed er imponerende.
Det slår mig besynderligt, at en simpel vagt -
- ikke kaster blikket ned.
Det udviser mangel på disciplin.
Men en mands hænder lyver ikke.
De afslører -
- alle fejl og brister i hans personlighed.
Dine hænder er ikke grove nok -
- til arbejdet om bord på et skib.
Jeg kender alle mine vogtere.
Hvorfor kender jeg ikke dig?
Tilgiv mig, hærfører.
Tillad mig at præsentere mig selv.
Pågrib spionen!
Kryster.
En storm er under opsejling.
Det er bare det ustadige græske vejr.
- Themistokles. - Kom ind.
Calisto.
Hvad der tales om, må ikke gentages.
Ingen steder.
Min søn sidder endnu ikke til bords med erfarne krigere -
- men du kan stole på ham.
Javel. Sig frem.
En græsk kvinde har kommandoen over Xerxes' flåde mod syd.
Artemisia.
Jeg har hørt om hende.
Artemisia er morderisk -
- og hævngerrig.
Rygtet vil vide, at hendes familie -
- blev dræbt af græske soldater.
Jeg har hørt beretningen.
Ingen blev skånet den dag.
De voldtog og dræbte -
- hele hendes familie.
Så vendte de sig mod hende.
Efter mange år ombord på et græsk slaveskib ...
... blev hun smidt over bord og overladt til døden.
Hun blev fundet af et persisk sendebud.
Artemisia svor at vende tilbage til Grækenland ...
... for at se det brænde.
Hun blev oplært af de dygtigste persiske krigere ...
... indtil ingen kunne -
- besejre hende i sværdkamp.
Kong Darius beundrede hendes engagement.
Således blev hun hans hærfører.
Hun har solgt sin sjæl -
- til døden selv.
Nogle vil mene, at jeg har solgt min til Grækenland.
Hvad mener du?
Mig?
Du er landets fremtid.
Jeg er klar til at kæmpe.
Ham kan jeg lide. Han minder mig om dig.
Vi får brug for -
- alle mænd.
Han er en dreng.
Yngre mænd har kæmpet før mig.
Stop.
Du er en drømmer og skal aldrig nævne det igen.
Jeg har iværksat din plan.
Krigerne samles på andendagen.
Der bliver brug for jer. Det kan jeg forvisse jer om.
Der er dårligt nyt.
Leonidas er på vej mod De Varme Porte.
Dårligt nyt? Så er sejren jo vor.
Ja, hvis hele hæren var med ham.
Men Leonidas drog af sted -
- med blot 300 krigere.
Det eneste, der står mellem Athen -
- og total tilintetgørelse ...
... er Leonidas og trehundrede spartanere.
Jeg finder de fuldbefarne krigere -
- og skaber orden i rækkerne.
Der er ikke tid til at lære dem kamptaktikker.
Sørg for, at de får nok at spise -
- og hold dem ædru.
Andet?
De må gerne kunne svinge et sværd.
Det må jeg nok sige.
Fandens.
- Ved din fader, at du er her? - Nej.
Og skjoldet og sværdet?
De tilhørte min bedstefader.
Min moder overrakte mig dem i morges.
- Fik du hendes velsignelse? - Ja.
Såvel som en hvæsset klinge.
Din fader forbereder et overraskelsesangreb i morgen.
Jeg vælger at kæmpe her. Nu.
Kom med ombord på mit skib.
Der skal du kæmpe.
Javel.
Vor flåde udgør 50 skibe.
Den persiske består af tusindvis.
- Vore skibe er ikke sødygtige. - De står ikke mål med fjendens.
Men vore er hurtigere og lettere at manøvrere.
Bystaterne har sendt nogle få skibe -
- og Athen sørgede for resten.
En persisk fortrop har søgt ly for stormen på den anden side af strædet.
Hvis vejret klarer op, kan vi angribe ved morgengry.
En tidlig græsk sejr.
Guderne gav os muligheden.
En mulighed for at højne moralen.
Det er tillokkende -
- men vi holder os til planen.
Ved mørkefald sejler vi ud og møder den persiske kampflåde.
Vi angriber på åbent hav langt væk fra kysten.
At angribe en flåde på over tusind skibe -
- er selvmord.
Således er min plan.
Se deres ynkelige flåde.
Deres skibe udgør ingen trussel.
Jeg har brug for en næstkommanderende.
Den, der beviser sit værd, får plads ved min side.
General Bandari har meldt sig til at lede første angreb.
Bandari!
Hærfører.
Hvis du leder angrebet ...
... hvordan garanterer du så en hurtig sejr?
Jeg vil kæmpe til døden for det.
Godt.
Hvilke befalinger har jeg?
Ydmyg grækerne, og udslet deres sølle skibe.
De vil alle dø.
Mine brødre!
Besind jer.
Ransag jeres sjæle.
Jeres mod skal stå sin prøve i dag.
Og hvis, i kampens hede ...
... I efterlyser en grund til at kæmpe videre ...
... og en tanke, som I vil opgive alt for ...
... så kig blot -
- på krigeren ved jeres side.
Derfor drager vi i krig.
Det er krigernes broderskab!
Et ubrydeligt bånd -
- forstærket gennem kamp.
I bliver aldrig tættere knyttet.
Der findes ingen større ære -
- end at kæmpe for dem, der vil ofre sit liv for jer!
Kæmp bravt i dag.
Kæmp for jeres brødre!
Kæmp for jeres familier!
Frem for alt så kæmper I for Grækenland!
Grækenland!
Ja!
En ting må I huske på.
Hvad er det?
Bliv ikke slået ihjel første dag.
Det gælder jer alle!
Fjendens skibe -
- er stærke ved stævnen -
- men svage -
- omkring bælgen.
Der angriber vi dem!
Nu!
Angrib!
Torpedér dem!
Skytter, nu!
Tilbage!
Nu!
Sejl igennem dem!
Fjendens taktik -
- er kreativ.
Det er umuligt at angribe.
Vi taber slaget.
Nej, du taber slaget.
Træk skibene tilbage.
Lad dem vinde dagens slag.
Dine nederlag trætter mig, Bandari.
Skaden får ikke lov til at hæmme mig.
Jeg tror dig.
Min klinge er klar til i morgen.
Der skal du kæmpe ved din faders side.
Ikke dårligt af en flok bønder.
Og digtere og skulptører.
Tænk, at en flok utrænede mænd -
- klarede sig så godt.
Vi får brug for al vor styrke i morgen.
Hvor længe kan vi holde dem stangen?
Hvis min plan skal virke ...
... indtil Sparta slutter sig til os.
Soldater!
Hvem vil drikke med mig?
Rapportér.
Vore tab optælles endnu.
Men det er meget vanskeligt -
- grundet havet og mørket at ...
... sige præcist ...
Rapportér?
Vi har mistet 75 skibe.
Tredive er tilintetgjort.
Tyve kan vende tilbage om få uger.
Den græske hærfører hedder Themistokles.
Ja, en atheniensisk general.
Han affyrede pilen -
- der dræbte kong Darius.
Nej!
Denne Themistokles har vist sig ganske kompetent i kamp.
Det samme kan ikke siges om jer.
Finder I mine ordrer urimelige?
Er det for meget at bede om sejr?
Deres skuffelse er berettiget.
Min skuffelse ...
Skuffelsen ligger ikke i vore tab.
Antallet af ødelagte skibe og døde slaver betyder ingenting.
Min skuffelse ...
... skyldes disse mænd.
Skønt jeg står -
- blandt 10.000 ...
... så står jeg alene.
Jeg må have én ved min side.
En, jeg kan stole på.
Fortæl mig, general Kashani ...
... er du den mand?
De vil smage sejrens sødme, når dagen er omme.
Det forvisser jeg Dem om.
Det håber jeg.
Fremad!
Nu!
Tab dem ikke af syne!
- Grækerne trækker sig tilbage. - Alt går lige efter hans plan.
Kashani er en dygtig taktiker.
Jeg talte om Themistokles.
Klipper!
Hold inde!
Hold fast!
Hvad laver du her?
En mand beskytter familie og land.
- Hvem har sagt det? - Min fader.
Themistokles bruger list med stor ynde.
Hvorfor er det for meget at bede om sejr?
Stille.
Overbring dem et budskab fra mig.
Nu frygter de os.
Og det græske krigerfølge!
Han har ret.
Frygt den græske kriger.
Frygt hans sværd -
- og hans skjold.
Og hans kærlighed til Grækenland.
Frem for alt ...
... frygt hans frihed!
Vær ikke vred på drengen.
Han hører under min befaling.
Vrede er forbeholdt fjenden.
Themistokles!
Artemisias skib ligger forankret i neutralt farvand.
Hun vil tale med Themistokles.
Kan du garantere hans sikkerhed?
Den eneste ære tilbage for hende vil være -
- at se jeres knuste flåde -
- synke til bunds.
Når hun ser dig -
- naglet til masten ved hendes sværds æg -
- mens du forsvinder ned i din våde grav.
Og det siger du først nu?
Velkommen ombord min beskedne pram.
Vi er beærede over din visit.
Din pram og du ...
... er ganske imponerende.
Du smigrer mig.
Følg med, Themistokles, vi har meget at tale om.
Tror du, at grækerne nedstammer fra guderne?
Det har jeg hørt.
Og du? Nedstammer du fra en gud?
Ud fra de seneste dages kampe at dømme ...
... så besidder du en guddommelig kraft.
Hvem smigrer hvem nu?
Ifølge mine mænd -
- dræbte du kong Darius ved Marathon.
Mange heroiske bedrifter fandt sted -
- men det er ti år siden.
Der broderes ofte på sandheden.
Den ene gerning burde du erindre.
Jeg vil gøre alt for at forsvare Grækenland.
Og jeg alt for at besejre hende.
For hver faldne græker må du dræbe 1000 persere.
For hvert skib, jeg sænker -
- må du sænke 100.
Jeg kan udholde tab af liv i ugevis.
Månedsvis om nødvendigt.
Min hær vil besejre jer.
Jeg sænker jeres skibe i kamp.
Jeg erobrer jeres græske frihed.
Skal jeg da overgive mig?
Nej.
Jeg tilbyder dig at slutte dig til mig.
Jeg har brug for en hærfører som dig.
Se, hvilket forsvar du har mønstret.
En håndfuld trierer.
Leonidas og hans 300 spartanere.
Det er forkasteligt -
- at verdens mægtigste rige mødes af dette.
Jeg bebrejder ikke dig.
Du kæmper, som brusede selveste Poseidons blod -
- gennem dine årer.
Jeg bebrejder Grækenland.
Stridende politikere, der beskytter egne interesser -
- ved at sende dig i døden.
Og alligevel kæmper du.
Der må være ...
Hvad?
En familie tilbage i Athen, som får dig til ...
... at kæmpe med så stor lidenskab?
Jeg har ingen tid til familie.
Jeg har tilbragt hele mit liv -
- med min sande kærlighed ...
... den græske flåde ...
... og min store lidenskab -
- at klargøre den til dig.
Tanken om din længsel efter mig fornøjer mig.
Du gav afkald -
- på familie og kærlighed ...
... i forventningen om en langt større nydelse.
Stålet og kødets nydelse ...
... døden og livet.
Vreden ...
... og de glinsende muskler.
Den rendyrkede nydelse ...
... og dybeste sorg.
Dø med mig hver aften, og genopstå med mig hver morgen ...
... mens du støder sit sværd ind i fjendens hjerter.
Du kæmper for frihed.
Jeg tilbyder frihed uden konsekvenser eller forpligtelser.
Slut dig til mig.
Stå ved min side.
Drag hvert eneste åndedrag med mig, som var det dit sidste.
Slut dig til mig.
Nej.
Du er ingen gud. Du er blot en mand.
Vær hurtig med dit sværd.
Du dør ikke i aften.
Vagter!
Fjern denne usling fra mit skib.
Nå?
Hvad har du erfaret?
Kan Artemisia besejres?
Næste gang, vi ser hende -
- bryder helvedet løs.
Hold fast!
Send mine livvagter af sted.
Træk jer tilbage!
Tilbage!
Themistokles.
Nede i vandet!
Skytter. Op på dækket nu!
Op på dækket!
Styrbord.
Affyr!
Kæmp videre, min dreng.
Kæmp videre.
Sigt efter mændene øverst oppe.
Deroppe!
Forlad skibet! Forlad skibet!
Forlad skibet!
De døde bærer ingen skyld.
Intet ansvar.
Themistokles ser sine mænds blod -
- forvandle det blå hav til rødt.
Havde de ofret deres liv for hans ego?
Eller for at råde bod på fejlen begået ved Marathon?
Hvor mange liv havde været reddet -
- hvis Themistokles havde dræbt den dreng?
Det ved end ikke han selv.
Min ven.
Vi kæmpede en umulig kamp.
Sammen.
Lyt til mig -
- Themistokles.
Du må kæmpe -
- med dobbelt styrke i morgen.
Vi kæmper sammen.
Nej, min dreng.
Du kæmper videre for os begge.
Hvad sagde han?
Det får du tids nok at vide.
Vær stille nu.
Sæt dig ved din faders side.
Hvor ofte må vi gentage en sådan tragedie?
Så ofte det kræves.
Vi slår unge mænd ihjel.
Tror du, at jeg finder nydelse i det her?
At overvære min vens sidste åndedrag?
Hver kvinde, jeg gør til enke ...
... hvert faderløst barn ...
... er resultatet af mine valg.
Det er den byrde, jeg må bære.
Hvor let det er at dræbe -
- de stærke og selvdisciplinerede.
Lad min hær beskue Spartas prægtige krigere.
Lad dem marchere forbi deres lig.
Lad dem se konsekvenserne ved at udfordre en gudekonge.
Kong Leonidas -
- og hans tapre trehundrede var Grækenlands bedste forsvar.
Ingen frelsere -
- vil gøre oprør mod os.
Intet skal standse min sejrsgang.
Deres Nåde.
Før den døde konges sværd -
- til Athen.
Lad dem vide, at jeg er på vej.
Lad dem vide ...
... Athen ...
... at deres dyrebare by ...
... vil fortabes i historiens glemsel.
Themistokles!
Leonidas blev forrådt -
- af en pukkelryg.
Spartanerne er blevet nedslagtet.
De Varme Porte er erobret.
Hvilket offer.
Nu har Grækenland fået sine martyrer.
Daxos, spred budskabet -
- om De Varme Porte ...
... til hver eneste by.
Lad alle landsmænd høre dine ord.
Men de er alle døde.
Spartas offer vil forene landet.
Drag af sted.
Før skibe og mandskab i sikkerhed ved Salamis.
Og du?
Jeg fører Daxos' budskab til Athen.
En pukkelryg var ansvarlig for tabet af De Varme Porte.
At han forrådte sit land ...
... og flåede kappen af sin ryg mod betaling i persisk guld.
Hvad er dit navn, forræder?
Efialtes fra Trachis.
Dette sværd burde flyde med dit blod.
Og med rette.
Der er lidet skønhed at finde i mig.
Der er lidet skønhed i mine handlinger.
Sig frem.
Jeg beder dig -
- og resten af Athen!
Gudekongen vil brænde byen ned til grunden!
Hvad mener han?
Stille!
Leonidas og Spartas offer var intet nederlag.
Det var en heroisk sejr.
Denne tapre gerning ...
.. vil samle alle bystater -
- og forene Grækenland ...
... med et eneste mål for øje ...
... mod én fjende!
Og du ...
Overbring din gudekonge følgende budskab.
Vi anvender de skibe, vi har tilbage ...
... og afslutter kampen ved Salamisbugten.
Men det fører til død og ødelæggelse.
Ja, det gør.
Themistokles.
Jeg kommer for at tale med jeres dronning.
Vær advaret.
Du får ingen hjertelig velkomst.
Du har min dybfølte medfølelse.
Jeg kan ikke ændre Leonidas' skæbne -
- men hans offer bliver aldrig glemt.
Belær mig ikke om offer. Sig frem.
Jeg beder om hjælp fra hele den spartanske flåde.
Alle de mænd og skibe, I kan undvære.
Har jeg ikke ofret nok -
- for din drøm om et forenet Grækenland?
Skal jeg lægge sværd i hænderne på vore børn?
Hvornår er du tilfreds?
Har jeg ikke ofret nok for din higen?
En konge.
Mænd, fædre og brødre.
Sparta ofrer ikke flere mænd.
Det her tilhører dig.
Hævn ham.
Oraklets ord stod som et varsel.
Hele Grækenland vil falde ...
... mens den persiske ild lader Athen henfalde til aske.
Athen består blot af sten og træ -
- og klæder og støv.
Og som støv blæser den bort med vinden.
Kun athenienserne selv eksisterer.
Og verdens skæbne afhænger af deres valg.
Kun athenienserne eksisterer.
Og kun robuste træskibe kan redde dem.
Træskibe ...
... og en flod af helteblod.
Grækerne gjorde dumt i at trodse os.
Leonidas og hans mænd kunne ikke måle sig -
- med en guds vilje.
Themistokles var en ussel kujon.
Og nu -
- fortjener deres ynkelige flåde end ikke vores opmærksomhed.
Havde denne usle kujon stået ved min side -
- havde vi erobret -
- hele verden.
Min konge!
Deres ydmyge tjener bringer nyt.
Den græske flåde ligger forsvarsløs -
- ved Salamisbugten.
Den skal blot udslettes.
Hvem er deres hærfører?
Themistokles fra Athen.
Themistokles er død.
Han er i live! Jeg har selv set ham.
Gør mine tropper klar.
Vi angriber med det samme.
Det klogeste er ...
... at sende -
- en fortrop af sted.
Hvor vover du at betvivle min krigsførelse?
Jeg er gudekongen.
Jeg besejrede Leonidas.
Jeg udslettede -
- Athen.
- Jeg er din konge. - At dræbe Leonidas og hans krigere -
- gjorde dem blot til martyrer.
Da du jævnede Athen med jorden ...
... satte du ild til det eneste -
- af værdi i landet.
Jeg angriber grækerne ...
... med hele min flåde.
Artemisia ...
... stop.
Husk, hvem der placerede kronen på dit umodne hoved ...
... min konge.
Sid på din trone -
- og følg slaget på behørig afstand.
Derude i det fjerne ...
... beskuer vi Athens ødelæggelse.
Vi må konfrontere bæstet, der kastede død over vort land.
Jeg havde håbet, at spartanerne ville hjælpe os.
De har måske ofret nok.
Du har svigtet os alle.
Det er din skyld.
Vi er intet uden Sparta.
Vi skulle have forhandlet med perserne -
- da vi kunne.
I har alle ret.
Ja, vi har blot en håndfuld skibe tilbage.
Og vi er blot bønder.
Vi er handelsmænd.
Vi er drenge -
- der blev til mænd gennem krigens prøvelser.
Jeg spillede et farligt spil ...
... og jeg tabte!
Hvis I ønsker at vende mig -
- og jeres land ryggen ...
... så vil jeg ikke dømme jer.
I kan frit drage herfra.
I er stadig frie mænd.
Meget fint.
Så lad os -
- befri Grækenland fra fjendens flåde.
Det er en ære at deltage i slaget i dag.
En historie, der vil blive fortalt i tusind år.
Lad vor sidste kamp -
- blive skrevet ind i historien.
Lad os vise folk -
- at vi valgte at dø stående ...
... frem for at leve på knæ!
En ting må du huske i dag.
Bliv ikke slået ihjel.
Din faders sidste ord.
Han sagde, at du har fortjent at sidde til bords med krigerne.
Min broder, jeg har ingen taktikker eller list.
Dette bliver vor sidste kamp sammen.
Vi har kæmpet side om side, så længe jeg kan huske.
Det skal med glæde blive min sidste kamp.
- Og forberedelserne? - Under dækket.
Godt.
Vil du indsætte alt?
Ja.
Uden Artemisia udgør den persiske flåde ingen trussel.
Vi kommer aldrig tæt nok på hende.
Jeg gør.
Jeg gør en ende på det hele.
Vi får ikke mulighed for at trække os tilbage.
Det ved jeg.
I dag bliver grækernes sidste skibe udslettet.
Vis dem ingen nåde.
Ingen barmhjertighed.
I dag vil vi danse på ryggen af døde grækere.
I dag overgiver de sig.
I dag vil jeg mærke Themistokles' hals -
- under mine støvler.
Soldater, bered jer!
Gør klar til nærkamp.
Angrib!
Din fader holder øje med dig!
Hold ikke igen!
Kæmp for jeres ære!
Jeg er ikke blot tilskuer!
Nu!
Lad blot vore sjæle brænde i helvede!
Kom så!
Du tilbød frihed uden -
- konsekvenser eller forpligtelser. - Tager du mod tilbuddet?
Mit svar er stadig nej.
Du kæmper hårdere, end du knepper.
Overgiv dig eller dø.
Hvem ville du kæmpe mod -
- hvis ikke mig?
Ingen andre kan udfordre dig.
Jeg vil hellere dø som fri mand end at leve som slave.
End også selv om kæden var forbundet til dig.
Det begynder som en hvisken ...
Et håb.
En svag brise -
- danser mellem skibene -
- hen over 10.000 krigeres dødsskrig.
Den stryger gennem hendes hår så blidt som en elskers hånd.
Den brise -
- det håb blev til en vind.
En vind, der blæser over Grækenland med budskabet om frihed.
Hvor klogt det var -
- at ofre Leonidas i frihedens navn.
Ofringens vind.
Frihedens vind.
Retfærdighedens vind.
Hævnens vind.
Du bliver omringet.
Hele Grækenland går imod dig.
Delfi, Theben, Olympia, Arkadien ...
... og Sparta.
Hvis døden indtræffer, er jeg klar.
Jeg kunne sænke mit sværd.
Du kan stadig nå at undslippe.
Tving mig ikke til at dræbe dig.
Bed dine skibe trække sig tilbage, og overgiv dig til mig.
Overgive mig?